GOSPODAR PRSTENOVA
Ti ne možeš proći! – Gandalfe!
Ja sam sluga Tajinstvene Vatre, Posednik plamena Anorovog!
Vrati se nazad u Senku!
Mračna vatra ti neće pomoći, Plamene Uduna!
Ti nećeš proći!
Ne! Ne!
Gandalfe!
Bežite, lude jedne!
Ne!
Gandalfe!
Šta je bilo g. Frodo?
Ništa.
Samo san.
DVE KULE
Vidite li dno?
Ne! Ne gledaj dole, Seme! Samo nastavi da ideš!
Uhvatite ga! Zgrabite ga, g. Frodo!
G. Frodo!
Mislim da sam našao dno.
Močvare i jaruge, i Bog zna šta još!
Nije prirodno. Ništa od ovoga.
Šta je u ovome? – Ništa.
Samo malo začina.
Mislio sam da se nađe ako budemo jednom imali pečeno pile, ili nešto tako.
Pečeno pile?!
Nikad se ne zna.
Seme! Dragi moj Seme...
To je nešto zaista posebno. Najbolja so u celom Okrugu.
I jeste posebno.
To je delić doma.
Ne smemo da ga ostavimo ovde, neko može da nas prati dole.
A ko će ovde dole da nas prati, g. Frodo?
Baš šteta, stvarno. Ledi Galadrijela mi ga je poklonila.
Pravi vilenjački konopac...
Ma, nema šansi. Još jedan od mojih čvorova.
Neće da se odveže u žurbi.
Pravi vilenjački konopac.
Mordor. Jedino mesto u Srednjoj Zemlji, koje ne želimo videti izbliza.
A upravo tamo pokušavamo da stignemo.
Ali mu ne možemo prići.
Suočimo se s tim, g. Frodo, izgubili smo se.
Ne mislim da je Gandalf nameravao da nas povede ovuda.
Mnogo toga on nije nameravao, Seme...
...ali se ipak dogodilo.
G. Frodo?
Prsten, zar ne?
Postaje sve teži.
Šta nam je ostalo od hrane? – Da vidimo...
Aha, bajno...
Lembas hleb. Vidi!
Još Lembas hleba.
Obično ne volim stranu hranu...
...ali ova vilenjačka i nije tako loša.
Tebi ništa ne može slomiti duh, zar ne, Seme?
Oni kišni oblaci bi mogli.
Ovo mi nešto izgleda poznato...
Zato što smo već bili ovde!
Idemo u krug.
Kakav je to gnusan smrad?
Mora da je neka gadna baruština u blizini.
Osećate li? – Da.
Osećam...
Nismo sami.
Lopovi... Lopovi!
Gadni mali lopovi!
Gde je?!
Ukrali su ga od nas...
Mog Prekrasnog...
Prokleti bili... Mrzimo ih!
On je naš, jeste, i mi ga želimo!
Ovo je Žalac!
Već si ga video ranije...
Zar ne, Golume?
Pusti ga ili ću ti preseći grkljan.
Ovo peče!
Ovo nas peče!
Smrzava nas!
Gadni Vilenjaci su upreli to!
Skinite to s nas! – Tišina, ti!
Ovo je beznadežno! Svaki Ork u Mordoru će čuti ovu dreku!
Hajde da ga jednostavno vežemo i ostavimo.
Ne!
To bi nas ubilo! Ubilo!
Bolje i ne zaslužuješ!
Možda zaslužuje da umre...
Ali sad kad ga vidim, žalim ga.
Mi ćemo biti dobri njima, ako oni budu dobri nama...
...samo nam skinite ovo!
Kunemo se da radimo što želite...
Kunemo se!
Nema obećanja koje možeš dati, a u koje bih poverovao!
Kunemo se...
...da ćemo služiti gospodaru Prekrasnog.
Kunemo se...
...u Prekrasnog!
Gollum! Gollum!
Prsten je podmukao. Držaće te za reč.
Da...
...u Prekrasnog.
U Prekrasnog.
Ne verujem ti!
Silazi! Rekoh, dole! – Seme!
Pokušava da nas prevari!
Ako ga pustimo, pobiće nas na spavanju!
Ti znaš put u Mordor? – Da.
Bio si već tamo?
Da.
Odvešćeš nas do Crne Kapije...
Do Kapije, do Kapije! Gospodar kaže... Da!
Ne! Ne želimo da se vratimo. Ne tamo... Ne k Njemu.
Ne mogu nas naterati! Gollum! Gollum!
Ali smo se zakleli da služimo gospodara Prekrasnog...
Ne! Pepeo i prašina i žeđ je tamo, i jame, rupe, klopke!
I Orci... Hiljade Orkova...
I uvek Veliko Oko gleda, posmatra...
Hej! Vraćaj se odmah! Vraćaj se!
Eto! Šta sam Vam rekao?
Pobeže on, stari nitkov!
Toliko od njegovih obećanja...
Ovuda, Hobiti!
Pratite me!
Meri!
Kasniš! Naš gospodar je sve nestrpljiviji!
On želi odmah te pacove iz Okruga!
Ja ne primam naređenja od crvljivih Orkova.
Saruman će već dobiti svoju nagradu!
Mi ćemo ih isporučiti.
Meri!
Probudi se!
Moj prijatelj je bolestan.
Treba mu vode. Molim vas!
Bolestan, kažeš? Dajte mu malo “medicine”, momci!
Prekinite!
Ne može ni da proguta!
Ostavite ga! – Zašto?
Hoćeš i ti malo?
Onda drži jezik za zubima!
Meri?
Halo, Pip.
Jesi li povrđen? – Dobro sam.
To je bila samo gluma. – Gluma?
Vidiš? I tebe sam prešao.
Ne brini za mene, Pipine.
Šta je? Šta njušiš?
Ljudsko meso.
Na tragu su nam.
Aragorn?
Pokret!
Ubrzali su korak.
Mora da su nas osetili.
Požurite!
Hajde, Gimli!
Tri dana i noći potere.
Bez hrane. Bez odmora.
A ni traga od onih koje gonimo po ovom kamenjaru.
Lišće Lorijena ne pada uzalud.
Možda su još uvek živi.
Manje su od dana ispred nas. Idemo!
Hajde, Gimli! Stižemo ih!
Nisam ja za dugo trčanje... Patuljci su rođeni sprinteri!
Vrlo smo opasni na kratke udaljenosti!
Rohan.
Dom Gospodara Konja.
Neka čudna sila je na delu ovde.
Neko zlo daje brzinu onim stvorovima...
Nameće svoju volju protiv nas.
Legolase! Šta vide tvoje vilenjačke oči?
Uruci skreću severo-istočno!
Vode Hobite u Izengard!
Saruman!
Svet se menja.
Ko sada ima snage da se suprotstavi vojskama Izengarda...
i Mordora?
Da ustane protiv moći Saurona i Sarumana...
i saveza Dve Kule?
Zajedno, moj gospodaru Saurone,
zavladaćemo Srednjom Zemljom!
Stari Svet će sagoreti u vatrama industrije.
Šume će pasti.
Nastaće Novi Poredak!
Pokrenućemo ratnu mašineriju mačem i kopljem...
i gvozdenim pesnicama Orka.
Želim ih naoružane i spremne za pokret u roku od dve nedelje!
Ali, gospodaru, previše ih je!
Ne mogu svi da se na vreme naoružaju, nemamo sredstava!
Sagradite branu, zaustavite tok, neka peći rade danonoćno!
Nemamo dovoljno materijala da ložimo vatre.
Šuma Fangorn je na našem pragu.
Spalite je. – Da!
Borićemo se za vas.
Zakuni se!
Umrećemo za Sarumana!
Konjanici vam uzeše zemlju!
Oteraše vaš narod u brda, da se lomatate po golom kamenju!
Ubice!
Uzmite natrag zemlju koju vam oteše!
Spalite im sva sela!
Trebamo samo ukloniti one koji nam se suprotstavljaju...
Počeće u Rohanu.
Predugo su ovi seljani bili protiv tebe.
Ali ne više.
Eotene! Eotene!
Povedi sestru! Jahaćete brže samo vas dvoje!
Tata kaže da Eoten ne sme da jaše Garufa.
Prevelik je za njega.
Slušajte me! Morate odjahati u Edoras i podići uzbunu!
Jeste li razumeli? – Da, mama!
Neću da te ostavim... Neću da idem, mama!
Freda, naći ću vas tamo!
Brzo!
Idi, dete...
Rohan, moj gospodaru,
je spreman pasti.
Teodrede?
Nađite kraljevog sina!
Mordor će platiti za ovo! – Ovi Orci nisu iz Mordora.
Gospodaru Jomere, ovamo!
Živ je.
Teodrede.
Vaš sin je teško ranjen, gospodaru.
Upao je u zasedu Orkova.
Ako ne budemo branili svoju zemlju, Saruman će je uzeti silom!
To je laž!
Saruman Beli oduvek je naš prijatelj i saveznik.
Grima...
Orci slobodno haraju našim zemljama!
Bez nadzora, bez otpora, ubijaju kako im se prohte...
Orci koji nose Belu Šaku Sarumana.
Zašto time teretiš već opterećeni um?
Zar ne vidiš?
Ujak ti je već premoren od tvojih žalbi...
Od tvog huškanja na rat.
Huškanja?
Koliko ima od kad te je Saruman kupio?
Šta ti je obećao kao nagradu, Grima?
Kad svi budu mrtvi, uzećeš svoj deo blaga?
Predugo već buljiš u moju sestru!
Predugo već pratiš svaki njen korak!
Vidiš previše, Jomere, sine Jomundov!
Previše.
Proteruješ se zato iz Kraljevstva Rohan...
i svih njegovih oblasti, pod pretnjom smrti.
Ti ovde nemaš nikakvu vlast!
Tvoja naređenja ne znače ništa!
Ali ovo naređenje nije moje.
Ono dolazi od Kralja.
Jutros ga je potpisao.
Samo diši! U tome je štos!
Diši!
Trče kao da im je bič gospodara za leđima!
Ne idemo dalje dok malo ne predahnemo!
Upalite vatru!
Meri!
Mislim da smo možda pogrešili kad smo napustili Okrug, Pipine.
Šta pravi ovu buku?
To je drveće.
Šta?
Sećaš se Stare Šume, na granicama Baklenda?
Govorilo se da nešto u vodi čini da drveće naraste visoko...
...i oživi!
Oživi?
Drveće koje može da šapuće...
...razgovara između sebe...
...čak i da se kreće.
Umirem od gladi!
Ništa nismo imali osim crvljivog ‘leba već tri smrdljiva dana!
Da!
Zašto ne bismo jeli mesa?
Šta je s njima?
Sveži su!
Oni nisu za jelo!
A šta s njihovim nogama?
Neće im više trebati.
Izgledaju ukusno! – Odbij, đubre!
Zarobljenici idu Sarumanu! Živi i nepokvareni!
Živi?
Zašto živi? Pružaju li dobru zabavu?
Oni imaju nešto. Neko vilenjačko oružje.
Gospodar ga želi za rat.
Oni misle da mi imamo Prsten.
Čim shvate da ga nemamo, mrtvi smo.
Samo jedan zalogaj...
...griz sa butkice.
Izgleda da je meso ponovo na jelovniku, momci!
Pipine!
Idemo.
‘Ajde sad...
Zapomažite...
Cičite!
Niko vas sada neće spasiti...
Pipine!
Izlazi crveno sunce...
Krv je prolivena ove noći.
Jahači Rohanski!
Kakve su novosti iz Marke?!
Šta rade čovek, Vilenjak i Patuljak u Marki Rohanskoj?
Kazujte brzo!
Reci mi svoje ime, gospodaru konja, pa ću ti ja reći moje.
Odsekao bih ti glavu, Patuljče...
da stoji malo više iznad zemlje.
Umro bi pre no što bi zadao udarac!
Ja sam Aragorn, sin Aratornov...
Ovo je Gimli, sin Gloinov, i Legolas iz Šumskog Kraljevstva.
Mi smo prijatelji Rohana, i Teodena, vašeg kralja.
Teoden više ne razaznaje prijatelje od dušmana.
Čak ni svoj sopstveni rod.
Saruman je zatrovao kraljev um i ište vlast nad ovim zemljama.
Moja družina je od onih koji su verni Rohanu.
I zbog toga smo prognani.
Beli Čarobnjak je lukav!
Hodi ovuda, kažu,
kao starac sa plaštom i kapuljačom.
I svagde se njegove uhode provlače kroz naše zamke.
Nismo uhode!
Gonimo bandu Uruk-haia na zapad preko ravnice.
Zarobili su dva naša prijatelja.
Uruci su uništeni. Poklali smo ih tokom noći.
Ali bila su i dva Hobita! Jeste li videli dva Hobita s njima?!
Maleni su, kao deca očima vašim.
Nismo ostavili živih.
Skupili smo leševe i spalili ih.
Mrtvi?
Žao mi je.
Hasufel! Erod!
Neka vam ovi konji donesu više sreće nego svojim bivšim gospodarima.
Zbogom.
Potražite svoje prijatelje...
Ali ne uzdajte se u sreću.
Napustila je ove krajeve.
Mi jašemo na sever!
Jedan od njihovih malenih pojaseva...
Izneverili smo ih.
Ovde je ležao Hobit.
I drugi...
Puzali su.
Ruke su im bile vezane.
Presekli su uže!
Trčali su ovuda...
Neko ih je pratio.
Pojas!
Trči!
Tragovi vode dalje od bitke...
...u Fangorn šumu.
Fangorn?
Kakvo ih je ludilo nateralo unutra?
Jesmo li mu pobegli? Mislim da jesmo!
Iseckaću vas na komade!
Dolazite ovamo!
Drveće! Popni se na drvo!
Otišao je.
Meri!
‘Ajde da napravimo rupu u tvom stomaku!
Trči, Meri!
Mali Orci!
Ovo govori, Meri! Drvo govori!
Drvo?!
Nisam ja nikakvo drvo!
Ja sam Ent.
Čuvar drveća.
Pastir šume.
Ne pričaj s njim, Meri! Ne ohrabruj ga!
Drvobradi, tako me zovu neki.
A na čijoj si ti strani?
Strani?
Nisam ja ni na čijoj strani...
...jer niko nije na mojoj strani, mali Orku.
Niko više ne mari za šume.
Mi nismo Orci! Mi smo Hobiti!
Hobiti?
Nisam čuo za Hobite do sada.
Meni ovo liči na neku orkovsku podvalu!
Oni dođu s vatrom...
Dođu sa sekirama...
Grizu, lome, čupaju i pale!
Zlotvori i uzurpatori! Prokleti bili!
Ne razumeš! Mi smo Hobiti!
Polušani!
Narod Okruga!
Možda i jeste,
a možda i niste.
Beli Čarobnjak će znati.
Beli Čarobnjak?
Saruman!
Vidite? Vidite?
Mi vas izveli napolje!
Žurite, Hobiti! Žurite!
Vrlo srećni što smo vas našli.
Fini Hobit.
Baruština! Doveo nas je u močvaru!
Močvaru, da, da.
Hodi, gospodaru, povešću vas sigurnim putem kroz maglu.
Idemo, Hobiti! Idemo! ‘Ajmo brže!
Našao sam ga. Jesam.
Put kroz baruštine.
Orci ga ne koriste! Orci ga ne znaju!
Oni idu okolo miljama i miljama.
Hajde, brzo!
Spretni i brzi kao senke moramo biti!
Mrzim ovo mesto. Suviše je tiho.
Nigde niti jedne ptice već dva dana.
Ne, nema ptica da se jede.
Nema hrskavih ptičica.
Mi smo izgladneli! Da!
Izgladneli mi jesmo, Prekrasni!
Evo.
Šta to ono jede?
Je l’ ukusno?
Pokušava da nas uguši!
Mi ne možemo jedemo Hobitovu hranu!
Mi moramo gladujemo!
Pa, gladuj onda! Srećno ti bilo!
Oh, okrutni Hobit!
On ne brine ako mi budemo gladni.
Ne brine i da mi umremo!
Nije kao gospodar.
Gospodar brine...
Gospodar zna...
Da...
Prekrasni.
Jednom kad nas uhvati...
...nikada ne pušta.
Ne diraj me!
Tamo ima mrtvih stvari!
Mrtvih lica u vodi!
Svi mrtvi... Svi truli...
Vilenjaci, i Ljudi, i Orci.
Velika, davna bitka...
Mrtve Baruštine.
Da, tako se zovu!
Ovuda!
I ne pratite svetla!
Pažljivo sada! Ili Hobiti odu dole da budu sa mrtvima...
...i zapale svoje male sveće.
Frodo!
Golume? – Ne pratite svetla.
G. Frodo!
Jeste li dobro?
Tako sjajan...
Tako lep...
Naš Prekrasni.
Šta si to rekao?
Gospodar treba da se odmara.
Gospodar treba da povrati snagu.
Ko si ti? – Ne sme nas pita. Šta ga briga.
Gollum! Gollum!
Gandalf mi je rekao da si jedan od ljudi sa reke.
“Smrzlo se srce i ruka i kost... Smrz'o se putnik daleko od doma svog.”
Rekao je da je tvoj život tužna priča.
“Oni ne vide šta ispred leži... Kad Sunca nema i Mesec beži... ”
Nisi bio drugačiji od Hobita?
Jesi li?
Smigol?
Kako si me nazvao?
To je jednom bilo tvoje ime, zar ne?
Jednom davno.
Moje ime...
Smigol...
Crni Jahači!
Sakrij se! Sakrij se!
Hajde, Frodo! Hajde!
Videće nas! Videće nas!
Mislio sam da su mrtvi! – Mrtvi?
Ne, ne možeš ih ubiti. Ne.
Utvare!
Utvare na krilima!
Oni ga dozivaju...
Dozivaju Prekrasnog.
G. Frodo, u redu je!
Ovde sam.
Požurite, Hobiti!
Crna Kapija je vrlo blizu.
Orkovska krv!
Ovo su čudni tragovi.
Ovde je vazduh tako težak.
Ova šuma je stara.
Veoma stara.
Puna sećanja...
...i besa.
Drveće međusobno razgovara!
Gimli!
Spusti sekiru.
Oni imaju osećanja, prijatelju.
Vilenjaci su to započeli.
Budili su drveće, učili ih da govore.
Drveće koje govori...
O čemu pa to drveće ima da priča?
Osim o skakutanju veverica.
Aragorne, ovde ima nečega!
Šta vidiš?
Beli Čarobnjak se približava.
Ne dajte mu da govori. Baciće čini na nas.
Moramo biti brzi.
Vi pratite tragove dva mlada Hobita.
Gde su oni?!
Prošli su ovuda... Prekjuče.
Sreli su nekoga koga nisu očekivali.
Da li vam je to dovoljno?
Ko si ti?
Pokaži se!
Ne može biti...
Oprosti mi.
Zamenio sam te sa Sarumanom.
Ja jesam Saruman.
Ili, bolje, Saruman kakav je on trebao da bude.
Pao si...
Kroz vatru...
...i vodu.
Iz najdublje tamnice do najvišeg vrha...
...borio sam se sa Balrogom Morgotovim.
Sve dok, najzad, ne zbacih mog neprijatelja...
...i tresnuh ga niz planinsku liticu.
Uze me tama...
I lutah izvan misli i vremena, zvezdama vodjen...
...a svaki dan beše dug kao životni vek Zemlje.
Ali to ne beše kraj.
Ponovo osetih život u sebi.
Vraćen sam nazad...
...dok moj zadatak ne bude svršen.
Gandalfe!
Gandalf?
Da.
Tako su me nekada zvali...
Gandalf Sivi.
Bilo je to moje ime.
Gandalfe!
Ja sam Gandalf Beli.
I vratio sam vam se...
na prekretnici vremena.
Jedna faza vašega puta je svršena, a druga tek počinje.
Moramo u Edoras, najbrže što možemo. – Edoras?
To nije kratak put!
Čuli samo za problem u Rohanu. Kralj se izgleda razboleo.
Da, i neće biti lako izlečen.
Znači, trčali smo čak do ovde uzalud...
Zar ćemo one jadne Hobite ostaviti ovde,
u ovoj groznoj, tamnoj i vlažnoj šumi, sa zlim drve...
Mislim, simpatičnoj...
baš simpatičnoj... šumi.
Više je nego obična slučajnost da su Meri i Pipin dospeli u Fangorn.
Velika moć spava ovde već mnogo dugih godina.
Dolazak Merija i Pipina će biti kao pad malog kamena...
koji pokreće lavinu u planinama.
U jednoj stvari se nisi promenio, dragi prijatelju.
I dalje govoriš u zagonetkama.
Dogodiće se nešto što se nije desilo još od Starih Dana.
Enti će se probuditi...
...i otkriće da su snažni. – Snažni?!
O, pa to je dobro.
Onda prestani da brineš, gospodaru Patuljče.
Meri i Pipin su sasvim bezbedni.
Ustvari, oni su mnogo bezbedniji nego što ćeš ti uskoro biti.
Ovaj novi Gandalf je veće gunđalo nego onaj stari.
Ovo je jedan od Meara...
...osim ako mi oči nisu zavarane nekom čarolijom.
Senko!
Gospodar je to svih konja.
I prijatelj moj u mnogim opasnostima.
“O, moje oskoruše...
video sam vaš sjaj...
na letnjem danu...
Iznad vaših glava, kako crvena i zlatna...
kruna je što je nosiste.”
Kakvi lepi stihovi!
Je li još daleko? – Bura-rum! Ne budi nestrpljiv.
Vi biste to zvali daleko, možda.
Moj dom leži duboko u šumi...
...blizu korena planine.
Rekao sam Gandalfu da ćete biti bezbedni.
A bezbedno je tamo gde vas nosim.
Verujem da ćete uživati i u sledećoj.
To je jedna od mojih ličnih pesama.
“Ispod krova od usnulog lišća...
I otkrivenih snova drveća...
Kad su šumske dvorane zelene i hladne...
I kad je vetar na Zapadu...
Vrati mi se...
I reci da je moja zemlja najbolja.”
Spavajte, mali Okružani.
Ne obazirite se na šumove noći.
Spavajte do jutarnje svetlosti.
Ja imam posla u šumi.
Ima mnogo njih koje treba pozvati. Mnogih koji moraju doći.
Senka leži nad Fangornom.
Uvenuće svih šuma se približava.
Veo senke koja se mrgodi na Istoku polako dobija oblik.
Suaron neće trpeti suparnika.
Sa vrha kule Barad-dur, Njegovo Oko prati neprekidno.
Ali On još nije tako snažan koliko je veliki strah od Njega.
Sumnja ga oduvek izjeda.
Glasine su stigle do Njega.
Naslednik Numenora je živ.
Sauron te se plaši, Aragorne.
Plaši se onoga što bi mogao da postaneš.
I zato će udariti snažno i brzo na svet Ljudi.
Iskoristiće svoju marionetu Sarumana, da bi uništio Rohan.
Rat dolazi.
Rohan mora da se odbrani, i tamo leži naš prvi izazov...
jer je Rohan slab i spreman da padne.
Kraljev um je porobljen, on je sad samo staro Sarumanovo oruđe.
Njegov uticaj nad kraljem Teodenom je sada vrlo jak.
Sauron i Saruman stežu omču.
Ali nad svim njihovim podmuklostima...
mi imamo jednu prednost.
Prsten ostaje skriven.
A to da mi pokušavamo da ga uništimo
još nije doprlo do Njegovih najmračnijih snova.
I tako se oružje Neprijatelja okreće prema Mordoru...
i to u rukama Hobita.
Svaki dan sve je bliže vatrama Planine Usuda.
Sada se moramo osloniti na Frodoa.
Sve zavisi od brzine...
i tajnosti njegove misije.
Ne žalite zbog vaše odluke da ga ostavite.
Frodo ovaj zadatak mora da izvrši sam.
On nije sam.
Sem je otišao s njim.
Jel’ jeste?
Stvarno jeste? Dobro je.
Da, vrlo dobro.
Crna Kapija Mordora!
Sačuvaj nas...
Šta li bi moj stari Gafer rekao, da može da nas vidi sada?!
Gospodar tražio da mu pokažemo put u Mordor...
Dobri Smigol uradio to, gospodar tako rekao.
Jesam.
To je to, onda.
Ne možemo tu proći!
Pogledajte!
Kapija!
Otvara se!
Vidim put do dole.
Seme, ne!
Gospodaru!
Ne tražim da ideš sa mnom, Seme. – Znam, g. Frodo.
Sumnjam da će nas tamo čak i ovi vilenjački ogrtači sakriti.
Sad! – Ne!
Ne! Ne, gospodaru!
Uhvatiće vas! Uhvatiće vas!
Nemoj ga odneti Njemu!
On želi Prekrasnog.
Uvek ga On traži.
A Prekrasni želi da se Njemu vrati.
Ali mi mu ga ne smemo dati.
Ne! Postoji još jedan put!
Tajni i mračni put...
Zašto to nisi rekao ranije?! – Jer me gospodar nije pitao!
On nešto smera!
Kažeš da postoji još jedan ulaz u Mordor?
Da! Ima staza...
Zatim stepenice...
A onda...
Tunel.
Doveo nas je čak do ovde, Seme...
G. Frodo, ne!
Držao se date reči.
Ne.
Povedi nas, Smigole.
Dobri Smigol uvek pomaže!
Drvobradi?!
Gde li je nestao?
Noćas sam sanjao najlepši san!
Bilo je neko ogromno bure, puno trave-za-lulu.
I mi smo sve popušili. A onda...
...tebi je pozlilo.
Dao bih sve za jedan dim Starog Tobija.
Jesi li čuo to?
Evo ga ponovo!
Nešto ovde ne valja... Uopšte ne valja.
Upravo si nešto rekao... Na jeziku drveća.
Ne, nisam. Samo sam se protezao.
Ti si viši...
Ko? – Ti!
Od čega? – Od mene!
Ja sam uvek bio viši od tebe.
Pipine, svako zna da sam ja onaj viši. Ti si onaj niži.
Molim te, Meri...
Ti si koliko? Tri stope i šest, najviše.
A ja? Ja sam dogurao do tri stope i sedam.
Tri i osam!
Tri stope i osam?!
Nešto si uradio.
Meri, nemoj! Nemoj to da piješ!
Meri!
Ne, Drvobradi reče da ne bi trebalo da uzimaš nimalo...
Želim malo! – To baš može da bude opasno!
Vrati mi to! Meri!
Šta se dešava?!
Uhvatilo mi je nogu!
Meri!
U pomoć!
Sram te bilo!
Ne bi trebalo da si budan!
Jedi zemlju. Kopaj duboko. Pij vodu.
Idi na spavanje.
Sram te bilo...
Idemo, šuma se budi.
Više nije bezbedno.
Drveće je postalo divlje i opasno.
Njihova srca su puna besa.
Crne su njihove misli.
Snažna je njihova mržnja.
Povredila bi vas da mogu.
Premalo nas je još ostalo.
Premalo nas, Enta, da se brinemo o njima.
Zašto vas je tako malo kada toliko dugo živite?
Ima li Ent-dece? – Bura-rum.
Nema malih Enta već strašno mnogo godina.
Zašto je to tako? – Izgubili smo Entine.
Oh, baš mi je žao.
Kako su umrle? – Umrle? Ne.
Izgubili smo ih.
I sada ne možemo da ih nađemo.
Ne verujem da ste videli Entine negde u Okrugu?
Ne mogu reći da jesam.
A ti, Pip?
A kako one izgledaju?
Ne sećam se više.
Edoras i Zlatna Dvorana Meduseld.
Tamo boravi Teoden, Kralj Rohana...
...čiji je um poražen.
Sarumanov uticaj nad kraljem Teodenom sada je veoma snažan.
Gospodaru...
Vaš sin... je mrtav.
Gospodaru?
Ujače?
Nećete li k njemu?
Zar ništa nećete učiniti?
Pazite šta govorite.
Ovde ne očekujte dobrodošlicu.
Oh, mora da je umro negde tokom noći.
Kakva tragedija za kralja...
...da izgubi jedinca i naslednika.
Razumem. Njegovu smrt je teško prihvatiti.
Posebno sada kad te je tvoj brat napustio.
Ostavi me samu, zmijo!
Oh, ali ti i jesi sama.
Ko zna šta šapućeš tami...
...u gorkim časovima noći...
...kada izgleda kao da ti ceo život vene...
...a zidovi tvoje odaje se zatvaraju oko tebe...
Kao kavez koji zarobljava nešto divlje unutra.
Tako lepa...
Tako hladna...
Kao bledo prolećno jutro
još studeno od zime.
Tvoje reči su otrov.
Veselije je na groblju.
Ne mogu vas pustiti pred Teodena kralja naoružane, Gandalfe Sivoplašti...
Po naređenju Grime Crvjezika.
Vaš štap.
Ne bi valjda oduzeo starcu njegov štap za hodanje.
Gospodaru, dolazi Gandalf Sivi.
On je vesnik zla.
Ljubaznost tvog dvora je nešto oslabila...
...Teodene kralju.
Ovde nije dobrodošao.
A zašto bih tebi pružao dobrodošlicu...
...Gandalfe Olujnovrani?
Umesno pitanje, gospodaru...
U kasni časak...
...ovaj mađioničar izabra doći!
Zlogukim ga ja nazivam.
Zle vesti su zao gost.
Ućuti! I drži svoj račvasti jezik za zubima!
Nisam prošao kroz vatru i smrt...
...da bih se nadmudrivao sa jednim bezumnim crvom.
Štap!
Rekao sam vam da čarobnjaku uzmete štap!
Teodene!
Sine Tengelov!
Predugo si sedeo u Senkama.
Da sam na tvom mestu, ne bih se mrdao!
Poslušaj me!
Oslobađam te...
...od čini.
Nemaš ovde moći...
...Gandalfe Sivi.
Izvući ću te, Sarumane, kao što se otrov izvlači iz rane.
Čekaj!
Ako ja odem, Teoden umire!
Nisi ubio mene, nećeš ni njega!
Rohan je moj!
Nestani!
Poznajem tvoje lice...
Jovajna?
Jovajna.
Gandalfe?
Opet slobodno diši, prijatelju.
Mračni mi bejahu sni u zadnje vreme.
Tvoji prsti će se lakše prisetiti svoje snage...
...ako dohvate mač.
Ja sam samo...
...uvek tebe služio, gospodaru.
Zbog tvog lukavstva bih puzao na sve četiri, kao zver!
Ne šalji me od sebe!
Ne, gospodaru!
Pustite ga.
Dovoljno je već krvi proliveno na njegov račun.
Sklanjajte mi se s puta!
Živeo Teoden kralj!
Gde je Teodred?
Gde je moj sin?
Zla smrt pronađe plemenitog ratnika, Pesmu će spevati pesnici tužni...
...da ga u Meduseldu više nema, Jer otide on na počinak nužni.
A beše najdraži rođak, Ubistvom uzet...
Simbelmine.
Oduvek rastu na grobovima mojih predaka.
A od sada će pokrivati i grob moga sina.
Avaj, što će ovi zli dani biti moji.
Mladi ginu, a stari oklevaju...
A ja ću doživeti da vidim poslednje dane svoga Doma.
Za Teodredovu smrt nisi ti kriv.
Ni jedan roditelj ne bi trebao doživeti da sahrani svoje dete.
Bio je jak za života.
Njegov duh će naći put do Dvora tvojih Predaka.
Nisu bili upozoreni.
Bili su nenaoružani.
Sada Divlji Ljudi na Zapadnom Prevoju spaljuju sve pred sobom.
Plast, štalu i drvo.
Gde je mama?
Ovo je samo predukus terora koji će Saruman zavesti.
U velikoj je žurbi jer se boji Saurona.
Izjaši i suprotstavi mu se otvoreno!
Oteraj ga od svojih žena i dece.
Moraš se boriti!
Imate 2.000 dobrih ljudi koji jašu na sever dok mi pričamo.
Jomer Vam je odan.
Njegovi će se ljudi vratiti i boriti za svog Kralja.
Sada su bar 300 liga odavde!
Jomer nam ne može pomoći.
Znam šta tražite od mene,
ali neću doneti još smrti svom narodu!
Neću da rizikujem otvoreni rat.
Vi ste već u otvorenom ratu, hteli da rizikujete ili ne.
Ako se dobro sećam...
Teoden, a ne Aragorn, je Kralj Rohana!
Onda, kakva je Kraljeva odluka?
Po Kraljevoj zapovesti grad se mora isprazniti!
Idemo u pribežište Helmov Ponor!
Ne tovarite se blagom. Ponesite samo najnužnije.
Helmov Ponor!
Beže u planine, umesto da ostanu i da se bore.
Ko će da ih odbrani, ako ne njihov kralj?
On samo čini ono što misli da je najbolje za njegov narod.
Helmov Ponor ih je spašavao u prošlosti.
Iz tog klanca nema izlaza.
Teoden upada u zamku, a misli da ih vodi na sigurno.
Bojim se da će doživeti pokolj.
Teoden ima jaku volju, ali se brinem za njega.
Brinem za opstanak Rohana.
On će te trebati pre kraja, Aragorne.
Narod Rohana će te trebati.
Odbrana mora izdržati!
Izdržaće.
Sivi Hodočasnik...
Tako su običavali da me zovu.
Tri stotine ljudskih života hodim ovom zemljom, a sada nemam vremena.
Uz malo sreće, moja potraga neće biti uzaludna.
Očekujte me s prvim zracima svetla petoga dana...
U zoru, gledajte na Istok.
Kreni.
Konj je polu-lud, gospodaru. Ništa ne možete da učinite. Pustite ga.
Zove se Brego.
Bio je konj mog rođaka.
Brego?
Imaš kraljevsko ime.
Priča se o magiji Vilenjaka...
...ali je ne očekujem od jednog Šumara sa Severa.
Ti govoriš kao Vilenjak.
Odrastao sam u Rivendelu...
...neko vreme.
Oslobodite ovog momka.
Video je već dovoljno rata.
Gandalf Beli...
Gandalf Budala!
Jel’ to on pokušava da me ponizi svojom novom pobožnošću?
Bila su trojica koja su pratila Čarobnjaka.
Vilenjak, Patuljak i Čovek.
Smrdiš na konje.
Čovek...
...da li je iz Gondora? – Ne, sa Severa.
Jedan od Šumara Dunedaina, bar mislim da jeste.
Bio je bedno obučen.
A ipak je nosio čudan prsten.
Dve zmije sa smaragdnim očima.
Jedna koja proždire, a druga sa krunom i zlatnim cvećem.
Prsten Barahira.
Znači, Gandalf Sivoplašti misli da je našao Izildurovog naslednika.
Izgubljenog kralja Gondora. On je budala.
Loza je prekinuta pre mnogo godina.
Nema nikakve veze.
Svet Ljudi će propasti.
A počeće u Edorasu.
Spreman sam, Gemlinže.
Dovedite mog konja.
Ovo nije poraz.
Mi ćemo se vratiti.
Vratićemo se.
Imate veštinu baratanja oštricom.
Žene ove zemlje odavno su naučile:
i oni bez mačeva mogu takođe umreti od njih.
Ne plašim se smrti niti bola.
Čega se onda bojite, gospo?
Kaveza.
Da ostanem iza rešetaka, dok ih u starosti ne prihvatim...
I dok mi sva hrabrost ne iščezne.
Kći ste Kraljeva.
Djeva-zaštitnica Rohana.
Neće to biti Vaša sudbina.
Teoden neće ostati u Edorasu.
Tamo je ranjiv. On to zna.
Očekuje da će tamo biti napadnut.
Pobeći će u Helmov Ponor...
Veliku rohansku tvrđavu.
Opasan je to put koji vodi kroz planine.
Biće spori, jer su žene i deca s njima.
Pošalji svoje Varg-jahače!
Hej, smrdo, ne udaljavaj se previše!
Zašto to radiš? – Šta?
Vređaš ga i ponižavaš sve vreme.
Pa, zato...
Zato što jeste takav, g. Frodo.
Nema ničega u njemu, osim laži i prevare.
Prsten je ono što želi, i samo o tome brine.
Nemaš ti pojma šta mu je učinio...
Šta mu još uvek čini!
Želim da mu pomognem, Seme.
Zašto?
Zato što moram verovati da se može vratiti.
Ne možete ga spasiti, g. Frodo...
A šta ti znaš o tome?! Ništa!
Oprosti, Seme. Ne znam zašto sam to rekao.
Ja znam.
To je zbog Prstena.
Ne skidate oči s njega. Video sam Vas.
Ne jedete. Jedva uopšte spavate.
Obuzima Vas, g. Frodo.
Morate se boriti! – Znam šta treba da radim, Seme.
Prsten je meni poveren! To je moj zadatak!
Moj! Samo moj!
Zar ne čujete sami sebe?
Zar ne znate kako zvučite?!
Mi želimo ga...
Mi trebamo ga...
Moramo imati Prekrasnog.
Oni ga ukrali od nas.
Lukavi mali Hobiti!
Rđavi! Prevrtljivi! Lažljivi!
Ne... Nije gospodar.
Da, Prekrasni! Lažljiv!
Prevariće te! Povrediti! Slagati!
Gospodar je moj prijatelj...
Ti nemaš prijatelja! Niko te ne voli!
Ne slušam. Ja ne slušam.
Ti si lažov...
I lopov...
Ne.
Ubica!
Odlazi...
Da odem?!
Mrzim te... Mrzim te...
Gde bi bio bez mene?!
Ja sam nas spasio!
Bio sam to ja! Preživeli smo zahvaljujući meni!
Ne više...
Šta kažeš?
Gospodar sada brine o nama.
Mi te ne trebamo.
Šta?
Odlazi sad... i nikad se ne vraćaj.
Ne!
Odlazi sad i nikad se ne vraćaj!
Rekli smo mu da ode... I ode on, Prekrasni!
Otišao! Otišao!
Smigol je slobodan!
Gle!
Gle! Vidi šta Smigol našao.
Baš su mladi!
Baš su mekani! Baš su fini!
Da, jesu! Pojedem ih! Pojedem!
Zgadiće mu se od tebe, ako ćeš...
...tako da se ponašaš!
Samo na jedan način možeš pojesti par kunića!
Šta to on radi?!
Glupavi, debeli Hobit! Upropastićeš ih!
Šta da upropastim? Jedva da je mesa na njima.
Treba nam još samo nekoliko dobrih ‘pirića.
Šta su pirići, Prekrasni?
Šta su pirići? A?
Krom-pi-ri-ći!
Kuvani, kao pire ili za u paprikaš!
Krasni, veliki, zlatni pomfri sa lepim komadom pržene ribe.
Čak ni ti ne bi mogao to da odbiješ.
O, da! Mogli bi smo! Pokvariti finu ribu!
Daj nam je sirovu i migoljavu, a zadrži svoj gadni pomfri!
Ti si izgubljen slučaj.
G. Frodo?
Ko su ovi?
Zli Ljudi. Sluge Sauronove.
Pozvani su u Mordor. Mračni Gospodar sakuplja sve vojske.
Neće biti još dugo... Uskoro će biti spreman.
Spreman za šta? – Da započne rat.
Poslednji Rat, koji će čitav svet pokriti Senkom.
Treba da krenemo. Hajde, Seme.
G. Frodo! Pogledajte!
To je olifant!
Kući nam niko neće verovati.
Smigole?
Predugo smo se zadržali.
Hajde, Seme!
Čakajte! Mi smo nedužni putnici!
U ovoj zemlji nema putnika. Samo sluga Mračne Kule.
Mi smo obavezani tajnim zadatkom.
Oni koji su protiv Neprijatelja bilo bi dobro da nas ne ometaju.
Neprijatelja?
Njegov osećaj dužnosti nije bio manji od vašeg, sudim.
Pitaš li se kako se zvao?
Odakle je došao?
Da li je zaista bio zao u srcu?
Koje laži i pretnje su ga odvele na ovaj dug put, daleko od doma?
Da li bi radije ostao tamo...
...u miru?
Rat će ionako od svih nas napraviti leševe.
Vežite im ruke.